2018.05.23. 07:00
Kortárs fotóművészek tárlata Veszprémben
A magyar kortárs fotóművészet fiatal generációjának munkáiból ad válogatást a Csikász Galériában napokban nyílt csoportos kiállítás.
A kiállításra olyan alkotókat hívtak meg, akik az elmúlt években váltak ismertté Fotó: Pesthy Márton/Napló
A Fototaxis című tárlatra a kurátorok tizenhárom alkotó munkáiból válogattak, ahogy a megnyitón elhangzott, azzal a céllal, hogy a művészeti ág jelenlegi útjairól adhassanak áttekintést. Hegyeshalmi László, a Művészetek Háza igazgatója bevezetője után Gadó Flóra esztéta nyitotta meg a kiállítást. Kiemelte, a tárlaton megjelenő alkotások egyik csoportjában minimalista, jobbára tárgyakra fókuszáló, és többnyire absztrakt, konstruktivista hagyományokat idéző művek szerepelnek, míg az alkotások másik része dokumentarista szemléletű, a vidéki vagy nagyvárosi lét vizsgálatával, a különböző szubkultúrák bemutatásával foglalkozik. A kiállítás kurátorai, Áfrány Gábor médiaművész és Gerhes Gábor képzőművész kérdésünkre elmondták, olyan alkotókat hívtak meg, akik az elmúlt években váltak ismertté, és akiknek munkái fontosak a kortárs fotóművészetben. A harminc év körüli alkotók hazai vagy külföldi egyetemeken végeztek fotóművészként. A kurátorok megjegyezték, a mostani kiállítás egyik előzménye a Veszprémben 1979– 1982 között Dokumentum néven működött progresszív fotográfiai műhely.
![](https://cdn.veol.hu/2021/09/dOV7fpnsD27B9SjJXFgVVGnjFE8_uR_Z-L6ZLWCzNgo/fill/1470/980/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzA1NmVmZDdmZGIyODRlMjE4YzUyNDlhZDQ2NjBiN2U3.jpg)
A tárlat minimalista vonulatához tartoznak Máté Balázs városképei és Biró Dávid térgeometriai kompozíciói, amelyek az érzékelés bizonytalanságával foglalkoznak, és egy ember nélküli világot idéznek meg. A környezet is eltűnik Dobokay Máté és Szántói Lilla absztrakt mű-veiről, előbbi alkotásain monokróm szín jelenik meg, utóbbi az okostelefonok érintőképernyőiről készített sorozatot. Más alkotóknál megjelenik az ember a fotókon, azonban sokszor felcserélhetővé válik a tárgyakkal, például Klenyánszki Csilla sorozatában, aki saját maga válik egy installáció szereplőjévé. Pomsár Miklósnál mozgáslenyomatok alakulnak szobrokká a fotókon, Vékony Doroty-tya sorozatában egy sellő kap főszerepet. A tárlat alkotásainak másik csoportja személyes, intim hangvételű, bár a sorozatok gyakran kontrasztba kerülnek egymással: Bakonyi Bence hideg nagyvárost ábrázoló művei Sivák Zsófi kerecsendi cigánytelepen készült portréival, vagy Koleszár Adél mexikói sorozata Zellei Boglárka hazai keresztény közösségek bemerítési szertartásain készült fotóival. Kulturálisan eltérő világokat hoz közel egymáshoz Kaszás Tamásnak a hazai Elvis-kultuszt bemutató sorozata és Schmied Andi tel-avivi nyugdíjasokat ábrázoló fotói.