2024.07.13. 06:00
Jó reggelt, Veszprém vármegye!
Mire mindenkit előreengedtem a lépcsőfeljárón, a fiúk le is telepedtek, közel a bázisomhoz. Húszpercenként mentem be úszni, és mire kijöttem, ők is ott diskuráltak a tinik természetességével. Akaratlanul is hallani lehetett minden szót.
Egyikük lazán törölközőt dobott a hátára, láthatóan későn, rommá volt égve. Miközben szemérmesen egy-egy csinos lányról beszéltek: „szerinted van nála esélyem?" és hasonlók, de egy jövőbeni kerékpártúra is szóba került.
![](https://cdn.veol.hu/2024/07/VvmesBchZdB82GV5MJNyKtZV4rrEcVPg1_kXDMek0ww/fit/1200/901/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50Lzk1ZGMyNzM1MjA2NDQ1MzJhYmNhNWQxZmE3NzdhZDM5.jpg)
Négyen voltak, a hosszú hajú legény a bringázásra lazán annyit vetett oda, hogy nem kell mindent túllihegni, túlszervezni, meg hogy menni és kell és kész. Egy idő után aztán furcsának tűntek. Semmi feltűnő, ám mégis. Aztán percekkel később beugrott: nem volt náluk telefon, pontosabban, ha volt is, nem vették elő ezen a nyári napon a Balaton partján. Mire sokadszorra lehűtöttem magam, továbbálltak.
Csak halványuló vizes lábnyomok és négy egymás mellé tett kavics jelezte ittlétüket.